Redan under 70-talet
när man började intressera sig för saneringen av Vasastadens fastigheter
på lergrund, insåg man att detta bör ske kvartersvis med hänsyn
till grundläggningen. Sedan dess har åtskilliga grundförstärkningsprojekt
genomförts. Detaljplanen för kvarteren 1-9 inom stadsdelen Vasastaden
har nu varit utställd och man kan ana resultatet av alla försök
till samordnad grundförstärkning. I
genomförandebeskrivningen under ekonomiska frågor/kostnader kan
läsas: Ersättning
p g a rivningsförbud och skyddsbestämmelser För
att få ett långsiktigt bevarande av bebyggelsen innehåller planförslaget
skyddsbestämmelser, varsamhetsbestämmelser samt rivningsförbud. Planbestämmelser
med syfte att säkerställa bevarande av byggnader kan i vissa fall leda
till att fastighetsägaren blir berättigad till ersättning. Detta
gäller i första hand rivningsförbud och skyddsbestämmelser.
Avgörande för frågan om ersättning bör dock inte vara
vilken beteckning bestämmelserna har i planen, utan om de förorsakar
en sådan skada som berättigar till ersättning enligt plan- och
bygglagens regler. Enligt
plan- och bygglagens regler är kommunen skyldig att betala ersättning
till berörda fastighetsägare om rivningsförbud medför en skada
som är betydande i förhållandet till värdet på berörd
del av fastigheten. För skyddsbestämmelser gäller att ersättning
skall utgå om bestämmelsen medför att den pågående
användningen av fastigheten avsevärt försvåras.
Det
är i dagsläget inte möjligt att bedöma i vilken omfattning
bestämmelserna kan berättiga fastighetsägarna ersättning.
En bedömning måste göras i varje enskilt fall. Tidsfristen att
väcka talan om ersättning för skada p g a rivningsförbud eller
skyddsbestämmelse är normalt två år från den dag detaljplanen
vunnit laga kraft. Det
är i sammanhanget viktigt att poängtera att staten genom länsstyrelsen
har hjälpt ett flertal fastighetsägare inom området att finansiera
grundförstärkning och andra bevarandeåtgärder genom bidrag.
Vidare har kommunen tagit initiativ till och bekostat inventering av byggnadernas
grundläggning. Detaljplanen avser att fastställa de riktlinjer som redan
tidigare varit utgångspunkten för arbetet med att bevara den värdefulla
bebyggelsen inom planområdet.
Nedan redovisas grundförstärkningssituationen för 5 av de 9 kvarteren:
Dagsläget:
(Bild
ur utställningshandlingen som färglagts) De
med orange färg betecknade fastigheterna är inte åtgärdade.
De blågrå är grundförstärkta byggnader Debrungrå
har grundmurar till berg
![](images2/vasanorr3g.gif)
1983:(Bild
ur Projekt Stenstadens handlingar)
Med gatukontorets
grundvattenrör och en läckagelokaliseringsmetod kunde i början
av 80-talet ett antal läckagetrattar lokaliseras. ![](images2/vasanorr2g.gif)
1982.
(Från stadsbyggnadskontorets förslag till saneringsåtgärder
i stenstaden:)
De oranga prickarna
anger byggnader som bör bevaras, grundförstärkning erfordras
![](images2/vasanorr1g.gif)
Vid
jämförelse av de tre planerna framgår det tydligt att flera av
de ej grundförstärka byggnaderna måste vara i behov av åtgärder. De
fyra små kvarteren utmed Södra Allégatan har lite annorlunda
förutsättningar än de övriga. Lerdjupet är här
betydligt större än för de övriga.
...................................____________________
15 KV GRANEN Projekt
Stenstaden hade kvarteret Granen som pilotkvarter. 6 st byggnader var rivningshotade.
Intresset kom att i första hand ägnas dessa. Vilken metod som skulle
användas för att säkra hela kvarteret kom inte att behandlas
så som avsetts med projektet. Allmännyttans 7 problemfastigheter
fick styra. Utförda
grundförstärkningar i Vasastaden Enligt
artikel från 1997 har "de grundförstärkta husen stålpålar
på upp till 35 meter eller till fast underlag. Det ger ett perspektiv
på hundra år framåt i tiden. Det är lite jämfört
med Stadsmuseet i Ostindiska huset, som är förstärkt i 500-årigt
perspektiv". Nedan
visas fasaderna utmed Viktoriagatan så som de ser ut idag och om 100
år. År
2002 I
samband med ombyggnaden av de rivningshotade fastigheterna i kvarteret lät
Bostadsbolaget grundförstärka sin enda fastighet utmed Viktoriagatan
med pålar. Fastigheten hade sedan flera år varit försedd
med en infiltrationsanläggning som inte fungerade. Bestämmelserna
är sådana att man har rätt att säkra sitt eget hus. ![](images2/vasavik1g.gif)
År
2102 Om inga ytterligare förstärknigsåtgärder
utförs utmed Viktoriagatan kan det förväntas att de som då
lever upplever fasaden som nedan. ![](images2/vasavik1bg.gif)
År
2102 Om Bostadsbolaget inte hade förstärkt sin byggnad
hade troligen kvartersfasaden kommit att se ut så här! ![](images2/vasavik1ag.gif)
År
2102 En alternativ lösning som nämndes.
...............................................................
.. /dilatationsfog ![](images2/vasavik1cg.gif) Som
framgår av redovisningen ovan finns det anledning att återigen
diskutera hur vi skall rädda de aktuella kvarteren i stenstaden. Skall
vi rädda t ex kv Granen nu och efterlämna hela byggnader? ![](images2/vasavik1gg.gif)
Eller
skall vi låta våra barn och barnbarn få bekosta förstärkningen
av ett illa sargat kvarter?
___________________________________________________________________ ............................................________ Nedanstående
skrivelse till intressenterna, har motiverats utav ovan dystra framtidsbild
av Vasastaden, som sannolikt kommer att inträffa om inte intressenterna
agerar. ..................................._______ Angående
den nyligen utställda detaljplanen för kvarteren 1-9 inom stadsdelen
Vasastaden. Vasastaden
skulle räddas! Enligt Riksantikvariämbetet, är
Vasastaden unik i Sverige. Stadsdelen är nästan helt intakt, med
hus från 1870-1890-talen. Där finns en arkitektur som inte finns någon
annanstans i landet. Det närmaste man kan komma är malmarna i Stockholm,
men de är oerhört sargade, fasadernas dekorationer är utplånade.
I Vasastaden är all dekoren kvar. Utställningshandlingen
klargör att stadsdelens värden inte är räddade. Enligt
genomförandebeskrivningen bör ytterligare ett stort antal fastigheter
grundförstärkas och fastighetsägarna kan bli berättigade
ersättning p g a rivningsförbud och skyddsbestämmelser.
Vad gick snett? Svar: De kvartersvisa grundförstärkningarna
uteblev. Projekt Stenstaden i början av 80-talet med
kv Granen som pilotkvarter utgick från kvartersvisa grundförstärkningar.
Stadsdelens värden skulle därmed kunna bevaras långsiktigt. Så
blev det tyvärr inte men fastigheterna räddades undan rivning.
En halv seger! Senare projekt har inte heller lyckats genomföra kvartersvisa
grundförstärkningar. Varför
uteblev de kvartersvisa grundförstärkningarna? Svar: Sysselsättningsaspekterna
gick före kulturvärdena. Motionerna 1982 och
1993 innebar ökad sysselsättning genom en intensifierad ombyggnads-
verksamhet i stenstaden. Det var mer angeläget att snabbt få igång
förstärkningsarbeten än att finna framkomliga vägar för
kvartersvisa grundförstärkningar. Konsekvenser
Vi får se flera av de intakta husen sättningsskadas
och inte nog med det. Vi får ersätta fastighetsägarna eftersom
de inte får riva. Nästa
steg i processen Uppmana våra folkvalda att återigen
motionera, men nu för att först finna framkomliga vägar för
kvartersvisa grundförstärkningar och först därefter genomföra
förstärkningarna. Rekommendation
Ta del av den historik kring grunderna som är länkad
till debattämnet Vasastaden på hemsidan www.medborgarkraften.com. Några
illustrationer i sammanfattningen visar vad som förmodligen händer
om några år. Erfarenheterna kan vara till nytta nu. Idéer
och synpunkter. Till Arne Person e-mail: arne.person@hem.utfors.se Mvh
Arne Person ______________________________________________________________________ Erfarenheter
Innan framkomliga
vägar för kvartersvisa grundförstärkningar hittas kommer säkert
de erfarenheter, som erhållits med såväl läckagelokaliseringsmetoden
som bormetoden dvs tredjepristagarna i ingenjörstävlingen, att få
stor betydelse för att förhindra sättningar innan pålförstärkningar
kan utföras. Metoderna kommer också att vara till nytta när
turordningen för de kvartersvisa förstärkningarna skall bestämmas. Läckagelokaliseringsmetoden
har ocskå varit till stort värde för förståelsen av
grundvattnets rörelser och för att förklara varför infiltrationsanläggningar
och tätskärmar ofta inte fungerar. Den
har också kunnat påvisa orsakerna till grundvattensänkningarna
och är därmed ett värdefullt verktyg när ansvarsfrågor
skall lösas. Den kan få en pådrivande effekt för kvartersvisa
grundförstärkningar. I
intakta kvarter med trägrunder, som exempelvis säkert finns utmed Södra
Allégatan kan säkringen av byggnaderna kanske inskränka
sig till att installera en grundvattenbevakning där man på en skärm
ser såväl vattennivåerna och avsänkningstrattarnas
variationer. Ett alarm utlöses när gränsvärden överskrids.
Orsaken till förändringen kan omgående utläsas och åtgärdas.
Bormetoden kan komplettera. Sådana trägrunder i lera kan ses som
förstärkt i gott och väl 500-årigt perspektiv.(Se de friska
trägrunder som bär upp Göteborgs gamla försvarsverk.)
Här är en läckagelokaliseringsmetod nödvändig. På
sidan "Läckagelokaliseringsmetoden utvecklas" finns redovisat i
stora drag hur metoden används. Arne
Person april 2002 Till
startsidan |