|
9. Vässingsö. Det bergiga område, som sträcker
sig från Långedrags hållplats ner mot Saltholmen var för
lite mer än 100 år sedan helt omflutet av vatten. Det kallas fortfarande
Vässingsö, fastän det geografiskt inte längre är en ö,
liksom Saltholmen kallas holme men egentligen så sent som på 1800-
talets slut fortfarande bestod av ett antal små holmar. I förbigående
sagt, det som någon i sen tid döpt till Långedragsudden, ett
namn som det inte finns belägg för, heter i själva verket Skutskär.
Allt var sålunda för ca 150 år sedan en arkipelag. Känslan
av att vara nära havet har så gott som raderats ut genom den intensiva
exploatering, som ägt rum. Fortfarande fylls vikar igen och asfalteras. ![](images/ulla16a.jpg)
Palmsundet mellan
fastlandet och Vässingsö. Numera
igenfyllt. Kan man på något sätt återerövra
känslan av att vara nära havet? Jo, men man måste höja sig
över bebyggelse och trafik och komma upp på bergen. Således-
åter till Kilen, där vi nu nått fram till Saltholmsgatan med
dess intensiva trafik. Om man går över gatan här, kommer man till
en parkeringsplats. I kanten av den, till vänster , reser sig berget, som
förr var en ö. Här ser det lummigt och grönt ut. Man bör
rensa upp så att den gamla vackert uppmurade väg, som en gång
gick här kommer i dagen. Strax intill, i en glänta, ligger grunden av
den gamla smedjan kvar och i närheten växer också kantlök
(berglök), som är en sällsynt växt. Här i kanten
av berget kan man anlägga en naturstig upp till toppen. Förr fanns det
bänkar av en enkel konstruktion lite var stans i bergen runt Långedrag
. Sådana kan man åter placera ut. En vilopaus kan nog behövas.
Väl uppe har man en fin utsikt över skärgården. På
berget finns ett bronsåldersröse, samt en pelare av sandsten försedd
med ett klot - egentligen ett varuprov från Övedskloster i Skåne.
Både i Slottskogen och på Ramberget finns en slags polerade granitbord,
i vilka intressanta företeelser finns utmärkta medelst pilar i skivan.
Det är inte fel att sätta upp något dylikt här, för
att visa namnen på de olika öarna t ex. Från bergets krön
bör stigen gå mot söder för att mynna ut på Västerhavsvägen.
Här ligger två villor. Medelst trädgårdsavfall och dylikt
söker men blockera passagen till vägen, men enligt kartan finns det
ett utrymme mellan fastigheterna. Via Pejlings- och Rodergatorna kommer man
på fem minuter till en park. Går man rakt igenom den, över Regattagatan,
kommer man till nästa berg. Naturstigen fortsätter här.
Nästa
sida!
|