Bilder
av framtidsstaden av Anders Gullberg, Mattias Höjer, Ronny
Pettersson Tid
och rum för hållbar utveckling Referat
av Arne Person (Här
refereras endast några brottstycken ur boken, för
att ge en bild av dess innehåll, som
omfattar hela 574 sidor. Den finns att köpa i bokhandeln!) ![](../images7/7154lt.jpg)
Ur
innehållsförteckningen
Del
1 Utgångspunkter
Del
2 Byggstenar
Del
3 Framtidsbilder
Del
4 Perspektiv
________________________________________________ Del
1 Utgångspunkter
Den
hållbara staden Bokens huvudfråga. Hur
skall en stad och ett stadsliv gestaltas för att kunna svara mot kraven på
hållbar utveckling? En stad där stadsinvånarna kan leva ett socialt
och ekonomiskt gott liv utan att använda större resurser än
vad jorden tål på lång sikt. Författarna
skapar sex framtidsbilder av en hållbar stad med Storstockholm som referensexempel.
En
andra fråga Kan stadslivet förändras så att dessa
krav på hållbar utveckling kan tillgodoses. Den
sista frågan Vilka är förutsättningarna för
att bokens skisser för en hållbar utveckling ska kunna förverkligas. En
hisorisk bakgrund följer som avslutas med att det I grunden är två
illusioner som åsamkat dagens kritiska tillstånd. Den att stadslivet
kan levas oberoende av naturen och av andra människor. Det nämns också
nutidens påverkan på landsbygden kring storstäderna och att det
i framtiden är viktigt att de processer som pågår i stan
är socialt acceptabla och ekonomiskt tillfredsställande. Avgränsningar
och förutsättningar Begreppet
"backcasting" förklaras. Det finns tre kategorier av framtidsstudier:
prediktiva (Vad kommer att hända?) Explorativa (Vad skulle kunna hända?)
och Normativa (hur kan ett visst mål uppnås?) I boken behandlas
den sista typen. Den
hållbara stadens gränser Frågan ställs vad som
är en stad och var går dess systemgräns? Eftersom stadens omland
också tar hand om restprodukter från staden måste vid diskusssioner
om en hållbar stad även dess omland tas med. Under
ämnet om framtidens energitillgång och -fördelning påpekas
att instrålningen av solenergi till jorden är obegränsad, men
för att göra den användbar i form av t.ex. elektricitet krävs
omfattande material- och resursanvändning vilket. innebär att den tillgängliga
energin i ett hållbart samhälle därför är begränsad. Energin
per capita över jordens befolkning år 2050 jämfört med år
2000 innebär för Stockholm en minskning med ca 60%. Detta
innebär stora förändringar av våra städer, men städer
har en stor potential att klara omställningen till ett hållbart samhälle.
Stadens
tempo och urbanstukturer Tempo Här
antas det att om det finns stöd för långsammare skeenden ökar
möjligheterna att skruva ner den egna vardagsrytmen och mosatt om den pulserande
stadsrytmen ökar skruvas tempot upp. I
famtidsbilderna används två olika tidsregimer "puls" och
"lugn". I puls är stadslivets genomsnittliga
puls fortfarande hög och en växande del av behovstillfredsställelsen
sker snarare via marknaden för varor och tjänster än inom ramen
för informellt utbyte i det civila samhället. I
"Lugn" löper de sociala processerna lite långsammare
med mer tid för informella aktiviteter och sociala kontakter och behovstillfredsställelsen
blir mer förlagd till det civila samhället. I
"Puls" väljer fler än idag att betala för hushålls-
och omvårdnadsarbete. Fler äter sina mål ute. Bostaden är
något mindre än idag men välutrustad. Allt oftare köps energisnåla
tjänster som utbildning, kompetensutveckling, personligt välbefinnande,
kultur och fritidsukonsumtion. I
"Lugn" har flertalet med avlönade arbeten betydligt kortare
arbetsdagar än idag. Välfärden uppnås här genom tillgången
på tid. Bostäderna är lite större än i "Puls"
då mer tid tillbringas i hemmet. Under inverkan av det lugnare tempot favoriseras
kollektiv-, cykel- och gångtrafiken. Urbanstruktur Städer
och stadsregioner har stor betydelse för energianvändning och miljöbelastning
genom lokalisering och utformning av bebyggelse m m samt genom möjligheten
att påverka färdsätt, tidsanvändning och tempo.
Den
andra dimensionen i konstruktionen av de sex framtidsbildarna boken redovisar
utgörs därför av tre olika stadsstrukturer. Den
första Stadskärnor kännetecknas av flera likvärdiga,
konkurrerande stads- eller citykärnor. Tillkommande bostäder och
arbetsplatser, koncentreras i första hand till några platser med
köpcentra, institutioner, andra arbetsplatser och bostäder på
ett bra avstånd från den gamla stadskärnan. Därmed får
de karaktären av nya stadskärnor, citybildningar och megakärnor.
Den
andra Förstärkning kännetecknas av att den gamla
stadskärnan fortfarande är helt överordnad. Tillskottetsbebyggelsen
förläggs till befintliga bostads-, arbets- och handelsområden
som förstärks, kompletteras och förtätas. De blir mer
allsidigt sammansatta med stadsdelscentra av knutpunktskaraktär. Den
tredje Låghus låter den tillkommande bebyggelsen, uppföras
i regionens ytterområden nära existerande bebyggelse och transportleder
eller till glest bebyggda områden i periferin. Nästa
sida! Till
Strukturer! Tillbaka
till Götebors framtid index!
|